Борис Младенов-Young
Облаци сребристи сълзи ронят…

chitanka.info

Облаци сребристи сълзи ронят —

не от скръб, от радост плачат те;

с лек ветрец играят и се гонят,

сякаш скрили слънцето с перде.

Стъпвам бос по пясъците мокри —

от кога така не съм вървял!

Топлият дъждец ме гали, мокри

и измива моята печал.

Океанът усмирен притихва,

дремят уморените вълни

и небето нежно се усмихва —

пролет е! Сърцето ми тупти.

И се чувствам свеж и подмладен,

за двубой със старостта решен.

Сидни, Австралия — 2011 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.